Рак картоплі – Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival –
один з найнебезпечніших збудників хвороб картоплі
Картопля – це одна з найцінніших культур. Її культивують на полях і на присадибних ділянках. Вона має важливе значення у раціоні харчування усіх груп населення. На городах України під неї відводять до 70 % площ.
Картопля вирощується у більшості країн світу, але сама рослина, нажаль є живителем для багатьох збудників хвороб, у тому числі і збудника раку.
![🌍](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%2016%2016'%3E%3C/svg%3E)
Поширення. Міжнародні торгівельні відносини (Україна імпортує картоплю з Туреччини, Сирії, Єгипту, Іспанії, Греції, Італії, Словаччини, Угорщини тощо) можуть призводити до завезення, адаптації та поширення Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival.
![🥔](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%2016%2016'%3E%3C/svg%3E)
Збудником раку картоплі є внутрішньоклітинний облігатний паразит – гриб Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival. Він є чинником значного зниження врожайності цієї важливої культури, через що його включено до карантинних хвороб у 55-ти країнах світу. В нашій державі гриб Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival внесено до списку карантинних організмів обмежено поширених в Україні (списку А2).
![❇️](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%2016%2016'%3E%3C/svg%3E)
Збудник раку картоплі поширений в Європі: Бельгія, Великобританія, Норвегія, Італія, Німеччина, Польща, Румунія, Україна, в Азії: Туреччина, Непал, Індія. В Канаді, Еквадорі, Перу та Новій Зеландії. Припускається, що в Європу гриб було завезено із садивним матеріалом із Південної Америки (Перу). В Україні вперше рак картоплі був виявлений в 1935 році на присадибній ділянці в м. Славута, Хмельницької області.
![🌱](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%2016%2016'%3E%3C/svg%3E)
Рослина-господар. 3 культурних рослин збудник уражує лише картоплю. У меншій мірі уражуються інші рослини роду паслін і томат. Цей гриб є внутрішньоклітинним паразитом, який не утворює міцелію. Основне значення в циклі розвитку мають зимові або літні зооспорангії (органи нестатевого розмноження у деяких водоростей і нижчих грибів; клітини, в яких утворюються зооспори), за допомогою яких гриб зберігається й поширюється в природі.
![🏞️](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%2016%2016'%3E%3C/svg%3E)
Поширення в природі. Розповсюдження раку картоплі в природних умовах дуже повільне. Найчастіше він поширюється із зараженими бульбами або бульбами нестійких сортів, які мають на своїй поверхні часточки зараженого ґрунту, а також іншим рослинним матеріалом, вирощеним на зараженій ділянці. Знаряддя обробітку ґрунту, гній та тара також можуть стати причиною появи нового вогнища.
![🎋](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%2016%2016'%3E%3C/svg%3E)
Прояви хвороби. При уражені картоплі раком, утворюються нарости на бульбах, столонах, кореневій шийці, а за значного розвитку захворювання — на стеблі, листках і квітках. За зовнішнім виглядом нарости нагадують плоди цвітної капусти. Розмір наростів буває різним – від дрібної горошини до величини, яка перевищує розмір бульби. Нарости, які формуються в ґрунті, білого кольору на надземних частинах рослин – зелені. До закінчення вегетації картоплі нарости темнішають і загнивають. Ракові нарости розвиваються на бульбах і в сховищах, якщо врожай вирощено на зараженій ділянці. Корені картоплі ніколи не уражуються. Потрапляючи на поле збудник швидко накопичується в ґрунті й через 2-3 роки уражує більшість рослин картоплі.
![🟩](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%2016%2016'%3E%3C/svg%3E)
Шкодочинність. Гриб завдає значної шкоди картоплярству та здатний зменшувати урожай на 80-90%, особливо на присадибних ділянках. Складність проблеми раку картоплі пов’язана не тільки з тим, що збудник хвороби важко викорінюється з ґрунту через високу стійкість його зооспорангіїв до несприятливих умов зовнішнього середовища, але і з тим, що він здатний у силу відомих у природі явищ мутацій, адаптацій, гібридизацій та ін. — змінювати паразитичні особливості за наявності сприятливих для цього процесу умов.
Фітосанітарні заходи, що запобігають поширенню раку картоплі на території нашої держави:
![✅](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%2016%2016'%3E%3C/svg%3E)
Забороняється ввезення зараженого садивного матеріалу й ґрунту з регіонів розповсюдження хвороби. При ввезені в пунктах пропуску проводять первинне інспектування, з обов’язковим відбиранням зразків для фітосанітарної експертизи та повторне – у місцях надходження.
![✅](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%2016%2016'%3E%3C/svg%3E)
В Україні розроблена й застосовується комплексна система боротьби проти раку картоплі. Вона спрямована на недопущення проникнення захворювання в незаражені райони, на обмеження розповсюдження хвороби й ліквідацію вогнищ. Основне значення в боротьбі з S. endobioticum відводиться вирощуванню культур, які не уражаються хворобою та впровадженню ракостійких сортів картоплі (Чернігівський ранній, Водограй, Слов’янка, Повінь, Доброчин та інші).